Tekstityksen versionumero: 1.0 Päiväys: 05.10.2010
Suomennos: SantanaJr, A_atoli ja Warheart
Oikoluku: nikkematti
Äiti?
Unohdin pähkinän.
- Odottakaa tässä. - Eikä.
Kertoisitko meille tarinan?
Niin! Kerro hirviöistä.
Tai vaikka hiirestä?
Mietitäänpä...
Hiiri taivalsi synkän metsän lävitse.
Kettu huomasi tuon herkullisen näköisen hiiren.
Minne olet matkalla, pieni ruskea hiiri?
Tule kanssani lounaalle kotiini maan alle.
Kauhean ystävällistä, kettu, -
- mutta en. - Etkö?
Menen lounaalle -
Mör... Mörkylin kanssa.
- Mörkylin kanssa. - Mikä se on?
- Mörkylikö? Etkö muka tiedä? - En.
Sillä on hirvittävät torahampaat -
ja hirvittävät kynnet.
Hirvittävät hampaat hirvittävässä kidassaan.
Missä tapaatte?
Tässä kivien luona.
Sen lempiruokaa on muuten -
- kettupaisti. - Kettupaistiko?
- Taidanpa lähteä. - Kettu sanoi.
Näkemiin, pieni hiiri.
Niinpä kettu juoksi pois.
Hassu vanha kettu.
Eikö se tiedä, että Mörkyliä ei ole olemassakaan?
Mitä sitten tapahtui?
Hiiri jatkoi taivaltaan synkän metsän lävitse.
Pöllö huomasi tuon herkullisen näköisen hiiren.
Minne olet matkalla, pieni ruskea hiiri?
Tule kanssani teelle kotiini puunlatvaan.
Hirveän ystävällistä, pöllö, mutta en.
- Etkö? - Menen teelle -
Mörkylin kanssa.
Mikä se on?
Mörkylikö? Etkö muka tiedä?
Sillä on kyhmyiset polvet -
ja ulkonevat varpaat.
Nenässään sillä on myrkyllinen syylä.
- Missä tapaatte? - Tässä puron varrella.
Sen lempiruokaa on muuten pöllöjäätelö.
Pöllöjäätelökö?
- Näkemiin, pieni hiiri. - Niinpä pöllö lensi pois.
Hassu vanha pöllö. Eikö se tiedä, että Mörkyliä ei ole olemassakaan?
Hiiri jatkoi taivaltaan synkän metsän lävitse.
Käärme huomasi tuon herkullisen näköisen hiiren.
Minne olet matkalla, pieni ruskea hiiri?
Tule kanssani juhlimaan kotiini halkopinoon.
Oikein kilttiä, käärme, mutta en.
Menen juhlimaan -
Mörkylin kanssa.
Mikä se on?
Mörkylikö? Etkö muka tiedä?
Sen silmät ovat oranssit -
ja kieli on musta.
Selässään sillä on violetteja piikkejä.
Violetteja piikkejä. Missä tapaatte?
Tässä järven rannalla.
Sen lempiruokaa on muuten käärmekokkeli.
Käärmekokkeliko? On aikani piiloutua.
- Näkemiin, pieni hiiri. - Niinpä käärme luikerteli pois.
Hassu vanha käärme. Eikö se tiedä, että Mörkyliä ei ole olemassakaan?
Mörkyli.
Käärme.
Mikä on tämä olento, jolla on hirvittävät kynnet -
ja hirvittävät hampaat hirvittävässä kidassaan?
Sillä on kyhmyiset polvet ja ulkonevat varpaat.
Nenässään sillä on myrkyllinen syylä.
Sen silmät ovat oranssit ja kieli on musta.
Selässään sillä on violetteja piikkejä.
Mörkyli.
- Hiiri sanoi tapaavansa sen... - Kivien luona.
- Puron varrella. - Järven rannassa.
- Sen lempiruoka on... - Kettupaisti.
- Pöllöjäätelö. - Käärmekokkeli.
Hassu vanha käärme.
Eikö se tiedä, että Mörkyliä ei ole olemassakaan?
Mikä on tämä olento, jolla on hirvittävät kynnet -
ja hirvittävät hampaat hirvittävässä kidassaan?
Sillä on kyhmyiset polvet ja ulkonevat varpaat.
Nenässään sillä on myrkyllinen syylä.
Sen silmät ovat oranssit ja kieli on musta.
Selässään sillä on violetteja piikkejä.
Apua. Voi ei.
Se on Mörkyli.
- Lempiruokaani. - Mörkyli sanoi.
Maistut varmaankin hyvältä leivän päällä.
- Hyvältä. - Hiiri sanoi.
Älä sano minua hyvänmakuiseksi.
Olen tämän metsän pelottavin olento.
Kävele perässäni, niin huomaat sen.
Kaikki pelkäävät minua.
Pelkäävät muka.
- Hyvä on. - Mörkyli sanoi naurua täynnä.
Mene sinä edeltä, -
ja minä tulen perässäsi.
He vain kävelivät, kunnes Mörkyli sanoi:
Kuulen sihinää edestäpäin.
- Se on käärme. - Hiiri sanoi.
No mutta käärme. Hei.
Käärme katsoi Mörkyliä kerran.
- Hyvä tavaton. - Käärme sanoi.
Näkemiin, pieni hiiri.
Niinpä käärme luikerteli kotiinsa halkopinoon.
- Huomaatko? Minähän sanoin. - Hiiri sanoi.
- Hämmästyttävää. - Mörkyli sanoi.
He kävelivät lisää, -
kunnes Mörkyli sanoi:
Kuulen huhuilua puista edestäpäin.
- Se on pöllö. - Hiiri sanoi.
No mutta pöllö. Hei.
Pöllö katsoi Mörkyliä kerran.
- Voi veljet. - Pöllö sanoi.
Näkemiin, pieni hiiri.
Niinpä pöllö lensi kotiinsa puunlatvaan.
- Huomaatko? Minähän sanoin. - Hiiri sanoi.
- Ällistyttävää. - Mörkyli sanoi.
He kävelivät lisää, kunnes Mörkyli sanoi:
Kuulen askeleita polulta edestäpäin.
- Se on kettu. - Hiiri sanoi.
No mutta kettu! Hei.
Kettu katsoi Mörkyliä kerran.
- Apua! - Kettu sanoi.
Näkemiin, pieni hiiri!
Niinpä kettu juoksi kotiinsa maan alle.
- No niin, Mörkyli. - Hiiri sanoi.
Huomaatko? Kaikki pelkäävät minua.
Nyt minun vatsani alkaa kurnia.
Minun lempiruokani on -
Mörkylipiirakka.
- Mörkylipiirakka. - Mörkyli sanoi.
Tuulennopeasti hän kääntyi -
ja pakeni.
Kaikki oli täysin hiljaista synkässä metsässä.
Hiiri löysi pähkinän, -
joka oli herkullista.